Атанас Далчев
Младост

chitanka.info

Денят изгряваше и утрото

изкукуригваше на двора

и нейде долу се отваряше

и се затваряше врата.

Мухите весело бръмчеха

и кацаха върху прозорците

и аз се мъчех да си спомня

що съм сънувал през нощта.

И после аз излизах тихо

и тръгвах в утринните улици,

и скитах, без да мисля нищо,

до късна вечер из града;

четях, вървейки, гласно фирмите

и гледах спрян под някой покрив

как по трамваените релси

тече дъждовната вода.

Или минавах край витрините

и отминавах безразличен,

защото сплитах в дълъг ритъм

внезапно звъннали слова,

и ме изпращаха с очи,

и ми се смееха момичетата

за очилата и за унеса,

и за нехайния вървеж.

По тъмно аз се връщах в къщи

и носех своята умора.

Вечерята бе сладка всекога

и меко — твърдото легло,

над мен една горяща лампа

и две в стъклата на прозореца,

и за да виждам ясно сънищата,

аз лягах си със очила.

1925 г.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.